Trije jurišniki s pritegnjenim ognjem.
Mellish. Vi na desno, jaz grem po sredini.
Kdo gre na levo?
Bom šel jaz.
- Jaz grem levo. - Prav.
Upham, zamenjajta se z Jacksonom. Ostanite zadaj.
Potiskamo naprej, dokler mu ne bo zmanjkalo nabojev.
Potem ga bomo lahko zadeli.
- Kaj, če bi šel jaz po sredini? - Ne tečete dovolj hitro.
- Kaj, če bi šel jaz na levo? - Kaj, če bi že utihnil?
Reiben, izhodiščna linija.
Nabojniki in naboji na dosegu.
Dodatne granate za bombaše.
- Hrib je čist. Štirje mrtvi! - Upham!
Prinesite opremo! Rabimo vodo in dodatne povoje!
Vzemite morfij iz prve pomoči!
- Kurbin sin! - Dajte mu sulfamid.
Dvignite mi noge.
- Stresite sulfamid. - Poslušaj me.
Vse bo v redu, dohtar.
Wade, dober si. V bolnico greš.
- Še sulfamid. - Dvignite mi noge.
- Imam jih.
Vse bo v redu.
Upham, daj mi čutaro!
- Spravili te bomo stran. - Pritisni na rano.
- So me ustrelili? Kako zgleda? - Daj mu morfij.
- Kako zgleda? - Vse bo v redu.
Tu je morfij.
So me v hrbtenico?
- Je že v redu. - So me v hrbtenico?
- Dvignimo ga. - Počasi.
- Daj kompresijo. - Počasi.
Je že v redu, dohtar. Vse je v redu.
Wade, izstopno rano imaš. V križu.
- Kako velika je luknja? - Kot želod.
- Dobro je. - Daj ga nazaj.
Daj kompresijo. Daj kompresijo.
Daj kompresijo!
Še dajaj kompresijo.
Ali kaj krvavi huje kot drugje?
Ja, tukaj. Ali veš, kaj je to? Tukaj.
- Dal ti bom roko gor. - Tam ti dajemo kompresijo.
Tukaj.
O, Bog! Jetra! V jetra so me!
Povej, kako naj ti pomagamo.
Kaj naj naredimo? Povej nam.
Prav bi mi prišlo še malo morfija.
Še morfija.
Prav.
- Kaj? - Dajte mu ga.
Dajte mu ga.
- Nočem umreti! - Prihaja morfij, Wade.
Daj mu še eno.
Mama...
Mama.
Hočem domov, hočem domov.
Mama, mama...
Reiben, drži ga!
Ti govno!
Ne še!
Najprej naj pokrije Wadeovo truplo in ga pripravi za pokop.
lsto za padalce spodaj.
Slecite ga, preglejte ga.
Vprašaj tega usraneta, če je ubil Wadea!
- Je pomembno? - Je!
Nehaj s to svinjsko švabščino.
Jackson, so vas zadeli?
Samo kožo je posnelo.
Umijte rano in jo povijte. Pojdite stražit z vodnikom.
- Prosi nas, naj ne streljamo. - Me ne zanima, Upham.
Gospod, jih boste pustili, da ga ubijejo?
- To ni prav, gospod. - Lahko mu pomagate pri truplih.
Kaj se dogaja?
Amerika.
Rad imam Amerika.
Parnik Willie. Tu-tu!
- Parnik Willie. - Parnik Willie. Amerika.
- Pravi, da še ni končal. - To si ti misliš. Gremo.
Prosim! Rad imam Ameriko!
Gala dama! Mala malca!
Pejd se solit! Mačka snedla jezik! Ti si kampeljc!
Betty Boop! Kakšna mačka.
Betty Grable. Dobre noge.
l say can you see
l say...
Jebeš Hitlerja.
Jebeš Hitlerja!
Pravi, da mu je žal za Wadea. Pravi, da mu je žal.
Stotnik!
Stotnik, to ni prav. To veste.
Ujetnik je. Predal se je. Predal se je, gospod!
Recite mu...
naj naredi 1000 korakov v to smer. Potem lahko sname prevezo.
Preda naj se prvi zavezniški patrulji.
Se hecate? Spustili ga bomo?
Vojni ujetnik je. Ne moremo ga vzeti s sabo.
Naši ga bojo pobrali, prej ali slej.
Lucky Strikes.
Take me out to the ball game...
Če ga ne bojo prej pobrali njegovi in ga spet spravili v obtok.
- Stotnik, spustili ste sovražnika. - To je eno sranje.
- To imate pa prav. - Sranje? To je sranje?
Ustreliti ujetnika je proti pravilom!
Pravila so odkorakala skupaj s tvojim prijateljčkom.
Ampak to je bilo lepo od nas, ne, stotnik?
Vzemite opremo. Gremo.
Slišal si ga. Poberi opremo.
- Stotnik ti je nekaj ukazal. - Ja.
Tako kot je pametno ukazal zavzeti ta mitraljez.
Predrzen si!
To je bil hudirjevo težek napad,
pa nič hudega, samo eden od nas je mrtev.
Upam, da bo Ryanova mama srečna, ker je njen Jimmy
pomembnejši od dveh naših fantov!
Sploh ga pa še nismo našli!
Tace stran.
Reiben, vstani.
Vzemi opremo. Postavi se v vrsto.
Ne štejte me več v to odpravo.
Hej!
Ne boš kar pustil stotnika.
- Reiben, nazaj v vrsto! - Ne.
Rajši grem v dosmrtni vojaški zapor.
- Ne bom te dvakrat prosil. - Stotnik!
- To je sranje. - V vrsto!
- Ubil me boš zaradi Ryana? - Ker te ne maram.
Če hoče iti, ga pusti!
Boste to dovolili? Stotnik? Vidite, kaj se dogaja?
Stotnik. Gospod. Ryan je mrtev.
- Sranje! - Tukaj imamo krizo.
Šesti čut imam. V kosteh čutim.
Švaba nismo ubili. Zdaj boš pa mene.
- Boljši je od tebe. - Pa daj, vodnik!
- Ustreli me v nogo... - Ustrelil te bom v gobec!
Pa daj!
Ti pa res ne znaš utihniti.
- Stotnik, prosim! - Koliko ste že nabrali zame?
- Ti pezde usran! - Še zmeraj čakam, vodnik.
Koliko denarja ste že zbrali zame?
Koliko imate?
Kaj? 300 dolarjev, nekaj takega?
Učitelj sem v šoli.
Učim angleški pisni sestavek
v mestecu Addley v Pensilvaniji.
Zadnjih 11 let učim na gimnaziji Thomasa Alve Edisona.
Spomladi sem bil trener baseballskega moštva.
Naj me strela.
Ko doma ljudem povem, kakšno službo imam,
si mislijo: ""Kaj pa drugega.""
Tukaj pa je...
velika... velika skrivnost.
Menda sem se malo spremenil.
Včasih se vprašam, če sem se spremenil preveč,
da bi me žena še prepoznala, ko se bom nekoč vrnil k njej.
Kako ji bom sploh lahko...
pripovedoval o dneh, kot je bil današnji.
Ryan...
Nič ne vem o tem Ryanu. Sploh me ne briga.
Nič mi ne pomeni, samo ime je.
Če pa ga najdemo v Ramellu, da bo šel lahko domov -
če si s tem prislužim vrnitev k svoji ženi,
potem je to moja naloga.
Hočete iti? Se hočete boriti v vojni?
Prav.
Prav, ne bom vas zadrževal. Še vse papirje bom podpisal.
Vem pa, da se vsakič, ko koga ubijem, počutim dlje od doma.
...spomini na pretekle dni.
Osamljenemu se mi rogaš
s spomini, ki nikoli ne zamro.
Tukaj sedim, v obupu slabim.
Najotožnejši sem jaz.
Zdaj bivam potrt, strmim predse strt,
vem, da kmalu bom...
Oklepnik! Kritje!
Kdo strelja? Kdo strelja?
Pripravljeni, gremo! Na levi bok!
Prepričajte se, da so mrtvi.
101.! Tukaj smo!
To je bil izvidnik 2. SS.
Pričakovali smo ga. To je bilo to.
Stotnik Miller, četa C, 2. rangerji.
Desetnik Henderson, četa E, 501 .
- Ryan, prva od 506. - Toynbee, tretja od 506.
- James Francis Ryan? - Ja, kako ste vedeli?
- Zgleda, da so vas dobro obdelali. - Ja. Akcija majhne enote.
Prišli so s 88-kami in nas stolkli.
Če ste vi naša zamenjava, se bom pritožil.
Vam ne bi zameril.
Kdo je vaš poveljujoči?
Bil bi stotnik Jennings.
Trenutno pa ima najvišji čin desetnik.
Kaj pa vi počnete?
Po njega smo prišli. Ryana.
Pome, gospod?
James Francis Ryan iz lowe?
Tako je. Iz Peytona v Iowi. Za kaj gre?
Vaši bratje so umrli v boju.
Kateri?
Vsi.
Resno?
Ja, žal.
Če si želite vzeti čas...
Če bi se radi kam umaknili...
- Kaj se dogaja? - Ryan je izgubil brate.
- Katerega? - Vse.
Ste samo zato prišli, da mi poveste?
Domov greste.
Naročili so nam, naj vas pripeljemo nazaj.
Da me pripeljete nazaj?
Desetnik, nočem vas še bolj prikrajšati, ampak to je ukaz.
Ali veste, kdaj pride vaša zamenjava?
Nič ne vemo o tem, kar se dogaja južno od nas.
Moja dolžnost je, da ostanem na mestu.
Razumem, ampak ta ukaz stvar spremeni.
Ne strinjam se, gospod.
Poveljnik generalštaba ameriške vojske vam ukazuje.
Ta most moramo čuvati za vsako ceno.
Naša letala so uničila že vse mostove na reki,
razen dveh: v Valognesu in tukaj.
Če ga pustimo Nemcem, smo poraženi.
Če vaša skupina hoče ostati, prav. Ampak vaša naloga je končana.
Vsaj okrepitve naj počakam.
Tri minute imate, da se pripravite.
- Kaj pa oni? Saj ni nikogar... - Hej, bizgec!
Dva od nas sta že umrla, ko smo te iskali.
- Res? - Res.
- Kako jima je bilo ime? - Irwin Wade in Adrian Caparzo.
Wade in... ?
Caparzo.
To ni prav.
Zakaj si jaz zaslužim iti?
Zakaj ne kdo od njih? Vsi smo se enako borili.
Naj to rečejo vaši mami,
ko ji bojo poslali še eno ameriško zastavo?
Recite ji, da ste me našli tukaj,
z edinimi brati, ki so mi še ostali,
in da jih za nobeno ceno nisem hotel zapustiti.
Mislim, da bo razumela. Ne grem stran od mosta.
Kakšne ukaze imate?
Vodnik, pravkar smo prestopili neko čudno mejo.
Naš svet se je prevesil v nadrealizem.
Očitno. Ampak vprašanje ostaja.
Ne vem. Kaj ti misliš?
Boljše, da ne veš, kaj mislim.
Ne, Mike, hočem vedeti.
Na en način se strinjam z njim. Kako si je to zaslužil?
Če hoče ostati, pa naj. Pustimo ga, gremo domov.
Ja.
Po drugi strani pa mislim: kaj, če po nekem čudežu ostanemo
in nam uspe, da se izvlečemo?
Potem se bomo nekoč spominjali tega dogodka
in rekli, da je bilo reševanje vojaka Ryana
tista ena dostojna stvar sredi vsega tega bednega sranja.
Tako sem si mislil. Kot ste rekli, stotnik.
Če to naredimo, si vsi zaslužimo iti domov.
Kaj pa zdaj...
To je vse.
Dve strojnici kalibra .30, 17 granat, 11 min hawkins.
Dve bazuki, ampak samo še 8 strelov.
ln različno ročno orožje.
Topniška granata nam je uničila minomet .60.
Kot bi šli s fračo nad tanke.
- In s tanki bojo prišli. - Kaj mislite?
Mislil sem, da bi jih preusmerili.
Moramo jih spraviti na glavno cesto, med hiše,
kjer ruševine delajo ozko grlo.
- Jih onesposobimo? - Če bo šlo.
lz tanka naredimo barikado. Potem lahko napademo bok.
Če jih razbijemo.
Silovit napad, potem se vrnemo k mostu.
Spodaj strojnica, dva streljata od zgoraj.
Tako nekako. Jackson!
Pojdite v zvonik.
- Da, gospod. - Dal vam bom družbo.
Za družbo bi mi prav prišla kaliber .30 s 1000 naboji.
Parker, delo zate.
ldeja ni tako slaba,
ampak vse je odvisno od tega, ali bomo ustavili tank.
Kako si to predstavljate?
Prav ima. Kot je omenil že kolega padalec,
imamo samo nekaj frač.
Kako naj ustavimo tank, če nam ga uspe zvabiti?
Dajte mu zajca, da ga bo lovil.
Lahko bi zadeli tank v gosenice.
S čim?
- Poskusimo s prilepno mino. - Prilepno mino?
A si zmišljujete?
Ne, v priročniku je. Kar poglejte, če hočete.
Priročnikov nam je zmanjkalo. Bi nas poučili?
Saj imate razstrelivo? TNT ali plastik?
Več kot preveč. Na mostu ga je toliko, da bi se dvakrat razletel.
Malo ga žrtvujte.
Vzameš standardno vojaško nogavico, jo natlačiš s plastikom
in narediš vžigalni mehanizem. Vse prekriješ s strojno mastjo.
Zato se prilepi, ko jo vržeš.
Mina, ki se prilepi. Prilepna mina.
Če kdo pozna boljši način, so me sama ušesa.
Krasno. Še nogavicam se moramo odpovedati.
Potegni.
lzberite cono delovanja. Navzkrižni ogenj z zvonikom.
Od tu krijem tričetrt kroga.
- Počasi. - Imam jo!
Tu so mine.
Če je to največ, kar zmoremo,
prednja strojnica ni na tako slabem položaju.
Ta položaj tukaj...
To je naš Alamo.
Če nas potisnejo do sem, zadnji razstreli most.
Most bo eksplodiral 30 sekund po vžigu,
zato naj vsi vejo, da mora zadnji pohiteti, če hoče ostati živ.
Stotnik? Kje bom jaz med vsem tem?
Ves čas manj kot meter stran od mene. Konec debate.
Po strelivo grem. Pridi.
- Upham, poslušaj me. - Ja.
- Me poslušaš? - Ja.
Premikali se bomo in umikali kot zmešani,
zato nam moraš hitro nositi strelivo, sicer smo mrtvi.
- Razumeš? - Hitro nositi.
- Si v redu? - Ja.
Ko smo odpluli iz Anglije, so nam dali cigarete,
jaz pa sem rekel: ""Hvala, ne kadim.""
- To ti je situacija, a? - Neverjetno.
Ja. V pizdi materni smo. Ane?
To imaš pa prav.
- PM. - Bravo.
Au.
Ja, no... To bo predstava.
Ja, v redu.
Brez panike.
PM.
Kdo to poje, gospod?
Edith Piaf.
Zakaj se tako razburja?
Ljubimec jo je zapustil, ampak še vedno povsod vidi njegov obraz.
Dober razlog.
""Tudi življenje samo samo predstavlja tebe.""
""Včasih sanjam, da sem v tvojem objemu.""
- Kaj je tisto prej pela? - Refren.
Refren.
""Šepetaš mi na uho.""
""ln govoriš reči, ob katerih se mi zaprejo oči.""
""ln to je čudovito.""
- Torej, Upham... - Ja?
Če sem čisto odkrit, me na čuden način vzburjaš.
Čudovito.
To je res otožna pesem. Na začetku pravi:
""Nekega dne si me zapustil, in od takrat mi ni tolažbe.""
""Vidim te na nebu, vidim te povsod na zemlji.""
Pri takih pesmih me švabom ne bo treba ubiti.
Sam si bom prerezal zapestja.
Čuden tič si, Upham.
Oprosti. To je Edith, veš.
Veš, na kaj me spomni ta pesem?
Na to, kar mi je rekla ga. Troubowitz, ko sem odhajal.
Kaj? ""Parklje stran""?
Ne. Nadzornikova žena je bila.
V našo trgovino je prišla pomerjat. lma pa košarice okrog 105 E.
- E? - Ogromne so.
Velike joškice.
Prepričal sem jo, da ima 95 D. Bila sva v oblačilnici.
Poskuša se stlačiti v ojačani steznik z razporki in s trakci
in s podporo za modrček.
Krasna je. Kar kipi ven iz njega.
- Je tesno? - Ne, lepa je.
Potem pa vidi, da mi je stopil pokonci kot Kip svobode.
Pa reče: ""Richard, kar mirno.""
""Ko boš tam in boš kdaj videl kaj, da te bo strah,""
""samo zapri oči in pomisli na ta prizor. Razumeš?""
Rekel sem: ""Bom, gospa.""
Ste v redu, gospod?
Ja, samo po taktu tolčem.
Ste bili prej res učitelj?
- Ja. - Jaz nikoli ne bi hotel biti.
Vem, kakšni smo bili z brati do naših učiteljev. Hvala lepa!
Tisoč takih fantov sem že imel.
Ne morem videti obrazov svojih bratov.
Trudim se, pa jih ne vidim. Se vam je to že kdaj zgodilo?
Predstavljati si morate kontekst.
Kaj to pomeni?
Ne mislite samo na obraze, ampak na nekaj določenega,
nekaj, kar ste počeli skupaj.
Vedno pomislim na nekaj določenega doma.
Pomislim na visečo mrežo na vrtu,
na ženo, ki obrezuje vrtnice v mojih starih delovnih rokavicah.
Eno noč sta me brata sredi noči zbudila.
Rekla sta, da imata presenečenje.
Peljala sta me pod streho v skednju.
Tam je bil moj najstarejši brat Dan
z Alice Jardine!
Predstavljajte si punco, ki je kot roža grdota,
zrasla na kupu gnoja!
Dan ji je slekel bluzo
in zdaj se trudi okrog modrca, ko Sean naenkrat zavpije:
""Danny, mlad si še! Ne delaj tega!""
Alice ga sliši, zavrešči in poskoči
in beži, še vedno z bluzo čez glavo.
Zaleti se v steno in omedli.
Dan gre ves besen nad nas,
istočasno pa mora zbuditi Alice, ki je nezavestna.
Zato jo zgrabi za nogo in vleče,
hkrati pa z lopato maha Seanu!
Sean pravi: ""Kaj se spravljaš name? Uslugo sem ti naredil!""
Dan se še bolj razjezi in zamahne z lopato,
ki mu pade iz rok in odleti v petrolejko.
Skoraj cel skedenj je pogorel zaradi tega.
Naslednji dan je šel Dan na osnovno urjenje.
To je bilo zadnjič, da smo bili vsi skupaj.
Pred dvema letoma.
Joj.
Mi poveste o ženi in tistih vrtnicah?
Ne. Ne, to hranim samo zase.
Sovražnik z vzhoda.
Vidi dva tigra, dva panzerja.
Pešaki. 50 in nekaj drobiža.
Razkropite se! Na položaje! Reiben, na zajca.
- Upham, v kritje. - Mellish, Henderson, na položaj.
Preglejte strelivo!
- Srečno, Reiben! - Srečen sem se že rodil!
- Označevalni naboj. - Ki kaže v obe smeri.
Preglej preprostor, pa bo šlo.
Upham, pohiti!
Desetnik Upham. Tukaj ni strojnice kalibra .30.
Ti naboji so za g. Mellisha ali g. Jacksona v zvoniku.
Upham! Jackson že ima, nesi Mellishu!
Gora pešakov je. Ne vem, če so zgrabili vabo.
lmaš še kaj?
Panzerji niso zgrabili vabe.
Pehota gre na levo.
Polgoseničar je šel mimo z 20 vojaki.
Mellish, Henderson! Premik!
Zdaj! Prižgi jo! Ti! Prižgi!
30 pešakov na desnem boku. Poiščite zaklon, ustavite jih!
Premik!
Upham!
- Čisto! - Dobro, gremo!
Švabi!
Desni bok!
Na tla, na tla!
Upham! Kaliber .30, hitro!
Najdite stotnika, ta bok se bo vdal!
Obrača kupolo! Še se bojuje!
Ne! Ryan, na tla!
Ryan!
- Drži gobec. - Dol z mene.
- Ste v redu? - Dol!
Jaz sem tudi v redu. Hvala.
Napadite z obeh smeri! Vrzite noter granato!
Granata!
20 mili!
Flak 20 mm. Uničite ga!
Težko orožje v kritju spodaj. Brez streliva sem.
Obkolitev! Parker! Tarče ob osmih, spodaj!
Bog mi daj moč.
Gremo! Premik!
Kritje! Upham, kritje!
Zmanjkalo mi je kalibra .30.
Slavljen bodi Gospod, ki uči moje roke za boj
in moje prste za vojno.
Moja dobrota in moja trdnjava, moja utrdba in moj osvoboditelj.
Moj ščit, h kateremu se zatekam.
Tukaj ga imaš.
Parker, stran!
Flak 20 nas bo fental.
- Moramo ga napasti z boka. - Naj ga poskusim od zgoraj.
Upham!
Upham, Upham! Upham, strelivo, jebemti!
- Zataknilo se je. Imaš naboje? - Ne več.
Upham. Upham!
Reiben!
Zmanjkalo! Rabim nov pas z naboji. Ga ima kdo?
Ti drekač!
Nehajva, nehajva! Poslušaj! Nehaj! Ne!
Jebem ti mater!
Jebem ti...
- Zmanjkalo! - Izstrelki .60...
- Uporabni so tudi brez cevi. - Kako?
Udariš, aktiviraš, dvigneš, vržeš!
Panzer schreck!
Gremo!
Gremo v Alamo!
Alamo! Alamo!
- Bomo mi. Umaknite se! - Pridite takoj za nami!
Takoj, ko nam uspe.
Premik. Reiben!
Napolni!
Dobro, gremo!
- Most bomo vrgli v zrak! - Dol z mosta!
Vodnik! Mike, si v redu?
Samo malo so me zrukali.
V kritje, razstrelili bomo most!
Pridite!
Tigri grejo čez most.
Stotnik, skrijte se!
Mike!
Stotnik...
Stotnik, kaj počnete! Pridite nazaj!
Upham!
Držite se, stotnik.
Bolničar!
Bolničar! Je kje bolničar?
To so lovci. Model 5 1 . Mustangi.
Angeli, ki nam stojijo ob strani.
Kaj pravite?
James...
Zasluži si to.
Zasluži si.
Spoštovana ga. Ryan.
Z velikim veseljem vam sporočam,
da gre vašemu sinu, vojaku Jamesu Ryanu, dobro,
in je ta trenutek na poti domov z evropskih bojišč.
S fronte poročajo, da se je James izkazal v boju
ter hrabro in neomajno vztrajal na bojišču,
tudi ko je že izvedel za tragično izgubo vaše družine
v tej veliki vojni, s katero želimo svet osvoboditi tiranije.
Z veseljem se pridružujem vojnemu ministru,
vojakom Združenih držav in hvaležnim državljanom
v želji, da bi z Jamesom še dolgo, zdravo in srečno živeli.
Nič, niti varna vrnitev ljubljenega sina,
ne more zadostiti vam ali tisočem drugih ameriških družin,
ki so utrpele hude izgube v tej tragični vojni.
Naj delim z vami besede,
ki so me hrabrile v dolgih nočeh tveganja, izgube in bolečin.
Citiram: ""Molim, da bi Nebeški Oče""
""ublažil gorje vaše izgube in vam pustil""
""le ljube spomine na svoje drage in preminule""
""ter dostojanstveni ponos, ""
""ker ste položili tako veliko žrtev na oltar svobode. ""
""Abraham Lincoln. ""
S spoštovanjem,
General George C. Marshall. poveljnik generalštaba.
Moja družina je danes z mano. Hoteli so priti zraven.
Nisem vedel, kaj bom čutil, ko se bom vrnil sem.
Vsak dan razmišljam o tem, kar ste mi rekli takrat na mostu.
Poskušal sem živeti čim boljše življenje.
Upam, da je bilo to dovolj.
Upam, da sem si vsaj v vaših očeh
zaslužil to, kar ste vi vsi naredili zame.
James?
Stotnik John H. Miller.
- Reci, da sem živel dobro. - Kaj?
Reci, da sem dober človek.
Res si.
John H. Miller, stotnik, 2. ranger 13. junij 1944